men du må tenke over det jeg ber deg om.
Jeg vil også holde familien min trygg.
Har den lille prinsen vår det ukomfortabelt?
Vil han dytte opp puten sin?
Spesialbehandling for en spesiell gutt!
Er det ikke det du ville?
Du ser ut som mamma.
Mamma har ikke hatt en slik kjole siden før krigen.
Vi burde ta med en til henne. En hel koffert full!
Hvis vi kommer tilbake igjen.
Beklager at jeg er sånn.
Vi pleide å ha det gøy sammen, hva?
Ja. Før du ble kjedelig.
Ja vel?
Vær så snille å ikke løpe.
-Vi er trette. -Og vi vil helst drepe dere raskt.
Susan!
Tilbake!
Peter!
Kom igjen.
Vi har vært gjennom dette før.
Vi vet begge to at det ikke ligger i deg.
Peter! Pass opp!
Nei! Senk våpnene. Dette er Peters kamp.
Kanskje du tror du er en konge, men du skal dø...
...som en hund! -Pass opp!
Peter!
Følg ham.
Han fører dere til Edmund.
Peter.
Rengjør sverdet ditt.
Reis deg, sir Peter Ulvebane,
ridder av Narnia.
Minotaurene tar venstre flanke! Vi holder kjempene i reserve
og sender dvergene inn først.
Fangen!
Du skal vel ikke drepe meg?
Ikke ennå.
Vi har arbeid å gjøre.
Edmund!
Gjort er gjort.
Dere trenger ikke snakke med Edmund om fortiden.
Hallo.
-Går det bra? -Jeg er litt trett.
Få deg litt søvn.
Og Edmund...
...ikke vandre av sted.
Narnia går ikke tom for toast, Ed.
De lager sikkert niste til veien hjem.
Skal vi hjem?
Dere skal det.
Jeg lovet mamma at jeg skulle holde dere trygge.
Men det betyr ikke at jeg ikke kan bli igjen og hjelpe.
Men de trenger oss.
Alle fire.
Lucy, det er for farlig.
Du druknet nesten! Edmund ble nesten drept!
Derfor må vi bli.
Jeg har sett hva Heksa Hvit kan gjøre. Og jeg hjalp henne med det.
Vi kan ikke etterlate dem så de må lide for det.
Vel, da er vi enige om det!
Hvor skal du?
Her må det trenes!
Kom igjen, Ed! Sverdet peker opp, som Oreius viste oss.
-En garde! -Blokker.
-Hei! -Peter! Edmund!
Ptro, hesten!
Jeg heter Philip.
Beklager.
Heksa har forlangt et møte med Aslan.
Hun er på vei.
Jadis, dronningen av Narnia!
-Unna, Heks! -Keiserinne av De ensomme øyer!
Du hører ikke hjemme her. Vekk!
Du har en forræder hos deg, Aslan.
Han har ikke forbrutt seg mot deg!
Har du glemt lovene Narnia ble bygget på?
Ikke siter dyp magi for meg, Heks.
Jeg var der da den ble skrevet.
Da vil du huske at alle forrædere tilhører meg.
Blodet hans er min eiendom.
Prøv å ta ham da.
Tror du at ren kraft vil nekte meg min rett...
...lille konge?
Aslan vet at hvis jeg ikke har blod, som loven krever,
vil hele Narnia styrte
og forsvinne i ild og vann.
Den gutten vil dø på steinbordet...
...som tradisjonen tilsier.
Ikke våg å nekte min befaling.
Det holder.
Jeg skal snakke med deg alene.
Hun har frafalt kravet om sønnen av Adams blod.
Hvordan vet jeg at løftet blir holdt?
Susan!
Burde ikke dere ha lagt dere?
Vi fikk ikke sove.
Vær så snill, Aslan.
Kan vi ikke bli med deg?
Jeg ville likt selskap en stund.
Takk.
Tiden er inne.
Herfra må jeg gå alene.
Men Aslan...
Du må stole på meg. Dette må gjøres.
Takk, Susan.
Takk, Lucy.
Og farvel.
Se. Den store løven.
Vil du ha melk?
Hvorfor kjemper han ikke tilbake?
Bind ham!
Knytt ham fast! Ta ham!
Vent!
Barber ham først.
Før ham til meg.
Du vet, Aslan,
jeg er ganske skuffet over deg.
Trodde du at du kunne redde en menneskelig forræder med dette?
Du gir meg livet ditt og redder ingen.
Så mye for kjærlighet.
I kveld...
...vil dyp trolldom bli tilfredsstilt!
Men i morgen
vil vi ta Narnia
for alltid!
Med den kunnskapen,
fortvil...
...og dø!
Den store katten...
...er død!
General.
Forbered troppene på kamp.
Hvor kortvarig den enn er.
Det er for sent.
Han er borte.
Han må ha visst hva han gjorde.
Unna! Unna, alle sammen!
Nei. Se.
Vi må fortelle det til de andre.
-Vi kan ikke bare forlate ham! -Lucy, det er ikke tid.
De må få greie på det.
Trærne.
Vær rolige, prinser.
Jeg har alvorlige nyheter fra deres søstre.
Hun har rett.
Han er borte.
Da må du føre oss.
Peter, det er en hær der ute som er klar til å følge deg.
-Jeg kan ikke. -Aslan trodde du kunne.
Og det gjør jeg også.
Heksas hær nærmer seg, sir. Hva er ordrene dine?
De kommer, og deres antall og våpen overgår vår hær.
Tall vinner ingen kamp.
Nei. Men de hjelper nok.
Jeg er ikke interessert i å ta fanger.
Drep alle sammen.
Fortsett!
Se på himmelen!
Er du med meg?
Til døden.
For Narnia og for Aslan!
Kom igjen!
Kom igjen! For Aslan!
Vi burde dra.
Jeg er så kald.
Susan!
Hvor er Aslan?
Hva har de gjort?
Aslan!
Men vi så kniven. Heksa.
Hvis Heksa visste den sanne meningen bak ofring
ville hun kanskje tolket den dyp magien annerledes.
At når et villig offer som ikke har begått forræderi
blir drept i en forræders sted,
vil steinbordet bli knust
og selv døden bli snudd om.
Vi sendte nyheten om at du var død.
Peter og Edmund vil ha gått i krig.
Vi må hjelpe dem.
Det skal vi, men ikke alene.
Klatre opp på ryggen min.
Det er langt å gå og liten tid.
Kanskje dere vil dekke til ørene deres.
Skyt!
Ja!
Tilbake. Lokk dem til klippene!
Det er signalet. Kom igjen!
Hvor skal vi?
Hold fast!
Tilbake!
Kom igjen, tilbake!
Stans!
Susan, dette er...
Mr Tumnus!
Kom, vi må forte oss og gjennomsøke slottet.
Peter trenger alle vi kan finne.
Edmund! Det er for mange!
Kom deg bort!
Hent jentene og få dem hjem!
Du hørte ham! Kom igjen!
Peter sa vi skulle stikke!
Peter er ikke konge ennå.
Umulig!
Det er over.
-Peter! -Peter!
Hvor er Edmund?
Edmund!
Når skal du lære å gjøre som du får beskjed om?
Fra det glitrende Østerhavet,
hyller jeg dronning Lucy, den tapre.
Fra den store skogen i vest,
kong Edmund, den rettferdige.
Fra den varmende sol i sør,
dronning Susan, den godsinnede.
Og fra den klare himmel i nord,
hyller jeg kong Peter,
den strålende.
Én gang konge eller dronning av Narnia,
alltid konge eller dronning.
Måtte visdommen deres gagne oss
til stjernene regner ned fra himmelen.
Lenge leve kong Peter!
Lenge leve kong Edmund!
Lenge leve dronning Susan!
Lenge leve dronning Lucy!
Ikke vær redd.
Vi ser ham igjen.
-Når? -I tide.
En dag er han her, og den neste ikke.
Men ikke press ham.
Han er tross alt ingen tam løve.
Nei.
Men han er god.
Her.
Du trenger det mer enn meg.
Går det bra, Philip?
Jeg er ikke så ung lenger.
Kom igjen, Ed.
-Jeg får bare igjen pusten. -Det blir det eneste du får.
-Hva sa han, Susan? -"Vent på slottet.
Jeg tar hjorten selv."
Hva er dette?
Det virker kjent.
Som om det er fra en drøm.
Eller en drøm om en drøm.
Tommer Ommet.
-Lucy! -Ikke igjen.
-Lu? -Kom igjen!
Dette er ikke grener.
-Det er kåper. -Susan, du står på foten min!
Peter, unna!
-Ikke knuff. -Kutt ut!
Jeg står ikke på din tå!
Der er dere.
Hva gjorde dere i klesskapet?
Du ville ikke trodd det hvis vi sa det, sir.
Prøv.
Jeg tror ikke du kommer tilbake på den måten.
Du skjønner... Jeg har alt prøvd.
Kommer vi noensinne tilbake?
Det forventer jeg da.
Men det vil nok skje når du ikke venter det.
Allikevel...
...er det best å holde øynene åpne.